Med mindre du går på jobb i morgen, må jeg gjøre noe fælt med moren din.
Jeg har ordnet det sånn at vi kan finne hverandre.
TIDLIGERE PÅ MR. ROBOT
Du har ødelagt hele livet mitt. Du fortjener ikke noe annet enn lidelse.
Olivia var Susan Jacobs kontaktperson.
Hun er narkoman og kan miste ungen.
- Jeg er ikke som andre. - Jeg ser det.
- Mamma ble drept. Myrdet. - Olivias tilgang er ikke god nok.
- Hvorfor er vi her? - Så du kunne bli konge.
Og mitt kongedømme trenger en genial arkitekt.
- Jeg vil hjelpe ham. - Du vil ødelegge meg.
Jeg er ferdig med deg.
- Pasienten din hacket meg. - Jeg føler meg ikke trygg med deg.
Hun vet noe jeg trenger å vite. Vi må ta en prat.
Jeg skal fortelle deg en historie. Et ekte juleunder.
Dette er historien om en mobber og ei lita hurpe.
Jeg mener en skikkelig bølle og ei tynn, lita hurpe.
Bølla erta den lille hurpa hver dag etter skolen.
Hvis hurpa hadde penger, ble hurpa rana.
Hvis hurpa ble sint, fikk hurpa bank.
Poenget mitt er at bølla eide den hurpa som en Lincoln Continental,
men så endret noe seg.
I denne jula som historien handler om, var hurpa heldig med gavene.
Du skjønner, det hurpa elsket mer enn noe annet,
mer enn familien, Gud og fedreland, var...
...baseball. Elsket det noe helt vilt.
Ok, så denne julemorgenen,
da han stod opp og så under treet...
Gjett hva han fant?
Et balltre i aluminium fra Easton Magnum.
Hurpa tok balltreet og dro rett ut for å leke.
Tok ikke engang sløyfa av.
Og der stod han på balløkka på hjørnet
og slo baller som om han var Sammy Sosa...
...da mobberen kom, med et øye for balltreet.
Og akkurat idet bølla kom imot ham,
helt uten advarsel...
Bang!
Faen meg blod overalt.
Blod på bakken, blod på hurpa,
blod drypte ned fra sløyfa som ennå hang på.
Lille hurpa slo ut alle tennene på den jævelen.
Knuste skallen, spratt øyet ut.
Bare fordi hurpa innså sannheten.
Balltreet hadde blitt laget til baseball,
men det var ikke dets formål.
I det øyeblikket, i den hurpas hender, var det ment å åpne skallen til bølla.
Du skjønner, Ms. Krista, alle har vi et formål på denne jord,
og det er vårt lodd i livet å vente på at kosmos avslører hva det er.
Du trenger ikke vente lenger.
For deg har den dagen kommet.
Vil du vite hvorfor?
Jeg skal knuse Elliot. Og du skal være mitt balltre.
Jeg er på vei til Olivia nå.
Hvordan skal du få sjefens innlogging?
Vi trenger den for å overføre pengene.
Ikke vær redd. Jeg har en plan. Funket proxy-hacket på Virtual Realty?
Ja. Jeg kan se all ukryptert nettverkstrafikk.
Hva med Deus-gruppens møte? Vet vi hvor de skal være?
Price sendte det til meg, du har det på e-post.
Vi kan sitte på hotellet på andre siden av gata.
Er du der? Darlene?
Ja.
Her forleden da jeg sa at jeg aldri burde åpnet døra for deg?
Jeg var en drittsekk. Unnskyld.
Du har GPS-senderen jeg installerte, sant?
Ja, hvordan det?
Bare vær forsiktig.
Ta med mobilen, så jeg kan finne deg. Jeg vil ikke miste deg igjen.
- Takk. - Jeg må legge på.
Elli.
Lenge siden sist. Har jeg vært her før?
- Har du sakene? - Selvfølgelig.
Under bordet.
- Hvor skal du? - Jeg må gå.
- Jeg trodde vi skulle snakke. - Beklager, jeg har ting å gjøre.
Jeg er fullt ut frilanser nå, kun lojal mot penger.
Ikke slett nummeret mitt. Trenger du noe, så kom til meg.
Vær rar, men la høre fra deg, ok?
Snakkes, Elli.
Dette er ikke nødvendig. Vi kan snakke med henne.
Hva om hun sier nei?
- Da overtaler vi henne. - Og hvis ikke det går?
Vi har ikke tid til det. Dette er den eneste måten.
- Du er i ferd med å gå over streken. - Det toget har kjørt.
Han har rett.
Vi pleide å ha etiske regler vi ikke brøt, grenser vi holdt oss innenfor.
Men det har endret seg.
Spørsmålet er om vi kan hente dem tilbake,
eller har han rett: Er det for sent?
Takk.
To kaffe mocca med peppermynte.
- Hva gjorde du i Pike's Hollow i dag? - Hvordan kom du deg inn?
Hvor er broren din?
Har du kjørt ham et sted? Er han fortsatt i byen?
Ok.
Du burde ha kjørt videre, Darlene.
Hvem ringer du? Du kan ikke rapportere dette til FBI.
Hvis Dark Army finner åstedet, sender de noen...
Det har de allerede gjort.
Sett deg.
...en mann som støtt og stadig snakker til noen som ikke er der,
krangler med ham. Den usynlige avbryter ham.
Dette er Exedor, og sånn er Jan Matthias.
- Clorox. - Butikk.
- Hva er det? - Jeg har henne.
- Bra jobbet. Og broren? - Nei. Hun nekter å si hvor han er.
Det er ikke så bra.
Hold henne i syne. Jeg hører med sjefene. Ringer deg straks.
...en bibelsk profet.
Jan Matthias preker om død og anger før Jesu gjenkomst.
- De som ikke er utvalgte... - Hallo, du.
...skal dø grusomt.
Jeg tok med mocca med peppermynte.
- De sa det var jul på kopp. - Ja, det er jo jul.
Så snilt av deg.
- Har du lyst til å komme inn? - Ja.
Ok.
Det jeg skal fortelle deg nå, vil høres...
...rart ut.
Hva er det?
- Det handler om kundene dine. - Kunder?
I Kypros nasjonalbank.
Jeg sa ikke at jeg jobbet der.
En bank som i hovedsak handler med Deus-gruppen.
Hva faen skjer?
De er et kriminelt foretak som bruker makt og penger
til å styre verden uten at noen vet det.
- Jeg vet ikke hvorfor du... - Den himmelske freds plass. Kongo.
Begge Irak-krigene. Massakren i El Salado.
Kyberbombingene. Og det er ikke engang de fem verste.
Ok, du skremmer meg.
Forklar dette. Hvorfor vet du hvor jeg jobber?
- Jeg hacket deg. - Unnskyld?
Jeg hacket deg.
- Hvorfor? - Du må gjøre noe for meg.
Hva er det som skjer?
Du må ta en telefon til sjefen din.
Jeg er allerede inne på proxy-serveren.
Han må bare logge på, så jeg kan stjele passordet hans.
Jeg vet at du ikke forstår det,
men tro meg, Olivia, de bruker deg.
- Det er de som bruker meg? - Ja. Men jeg kan stanse dem.
En gang for alle. Alt du må gjøre er å ta en telefon.
- Forsvinn. - Ikke gjør dette.
Kødder du?
Denne samtalen er over. Kom deg til helvete ut. Nå.
Hva skjer om doptesten din er positiv?
Hva sa du?
Jeg vet om foreldrerettskampen.
Hvis du tester positivt for Oksykodon...
Hva faen? Jeg har vært nykter i åtte år.
Nei.
Du dopet meg?
Jeg måtte få deg til å lytte.
Du skal ringe sjefen din.
Du skal få ham til å logge på nettbanken.
Det er alt. Så forsvinner jeg.
Hvis ikke du gjør som jeg sier, mister du sønnen din.
Hvorfor gjør du dette?
Tiden løper ut. Dette var raskeste måte å overtale deg på.
Dette ble tatt 1,6 kilometer fra hvor bilen
som fulgte etter Mr. Alderson ble funnet.
Vi har søsteren, men leter ennå etter ham.
Så snart vi finner ham, synes jeg...
Hva synes du?
Det er på tide, minister Zhang. Han utgjør for stor risiko.
Nå er du tåpelig. Hvis vi dreper ham, mister vi forsendelses-hacket.
Deus-gruppens møte er i kveld.
- Tenk på hva du sier. - Alle kommer. Det er for risikabelt.
Jeg nekter å se det slippe unna, når vi er så nære.
Du må finne og anholde Mr. Alderson.
Han burde få se potensialet til planen vår.
Han kan nå få vite at vi er på samme side.
- Spisebrikke. - Banditt. Hvordan går det hos deg?
- Fint. - Gode nyheter og dårlige.
Sjefene vil ha Elliot, ikke søsteren. Hun har vel ikke sagt hvor han er?
Det ville hun ikke gjort.
Men jeg overhørte henne i stad.
- Vi kan finne ham via mobilen hennes. - Interessant.
- Og du har mobilen hennes? - Ja, så vi trenger henne ikke.
Utmerket, da kommer jeg med mitt team for å hente mobilen.
- Og henne? - Drep henne.
Hva?
Du sa det selv, vi trenger henne ikke.
Du klarer det, sant?
- For sist du ikke var i form... - Nei.
Det går bra.
Ja, men hvis ikke du er i form, som sist,
så si det nå, så jeg kan sette av tid til å drepe familien din.
Nei. Jeg klarer det.
Flott, jeg kommer halv fire. Sørg for at det er gjort.
Hva er det?
Hva sa de?
Faen! Hva faen?
Vent, for faen.
Reis deg!
- Hva faen gjør du? - Jeg beskytter familien min. På kne.
Så dette er slutten? Du dreper meg fordi de sier du må?
- De trenger deg ikke. - Dette er galskap.
Dette er ikke deg. Dette er ikke nødvendig.
Jeg kan ikke fatte at du tør si det. Du ødela meg.
Ja, det tar jeg ansvar for. Men det betyr ikke at du bare dreper folk.
- Jeg er her på grunn av deg. - Ja.
- Du gjorde dette. - Ja.
Ok? Du hadde rett. Jeg tok feil.
- Gi meg sjansen til å gjøre det godt. - Det finnes ingen utvei.
- Jeg har en plan. - Tror du at jeg bryr meg?
Vi skal felle Dark Army en gang for alle. Det skjer i kveld.
Det er for sent.
Vær så snill, Dom. Det er ikke for sent.
Jo, det må skje slik. Vi har ikke nok tid. Det er for sent.
- Hør på meg. - De kommer halv fire.
Jeg vet jeg køddet det til, men det er ikke for sent.
Hvis du lar meg gå, kan jeg stanse dette, jeg sverger.
Unnskyld.
Nei, vær så snill. Ikke gjør noe du må si unnskyld for, Dom.
Ikke gjør noe du må si unnskyld for.
Du trenger ikke gjøre dette. Du er snill. Dette er ikke deg.
Hold kjeft.
Faen.
Når kan han ringe tilbake?
Ja, det haster.
Ja, men det gjelder Mr. Kuklachev.
Ok, flott. God jul.
- Når tror du han ringer? - Dra til helvete.
Livet mitt er over, vit det.
Du må bare snakke med ham, så går jeg. Ingenting kan spores til deg.
Og du tror det er alt?
Du ga dop til en narkoman.
- Du kommer deg gjennom det. - Din arrogante jævel.
Kanskje du kan sprekke uten at det er verdens ende, men det kan ikke jeg.
Det knuser meg. Så faen ta deg.
Det burde du tenkt på før du begynte å jobbe for dem.
Hva skal det bety?
En bank på Kypros. Den type penger de hvitvasker.
Gi deg, du er ikke dum.
En del av deg har alltid visst det. Du valgte å se en annen vei.
Mine valg angår ikke deg.
Jeg forstår. Du trengte en jobb. De betalte godt.
Det er sånn de gjør det.
De trenger alle opp i et hjørne helt til vi gir avkall på våre prinsipper.
Det er derfor jeg må gjøre dette.
De sårer deg, slik de sårer oss alle.
Det er du som sårer meg.
Hvor mange har du måttet såre for å få det du vil ha?
Hvor mange, Elliot?
Hvor mange har måttet lide på grunn av deg?
Var det verdt det?
Jeg er uvel. Får jeg bruke badet?
Vær så god.
Var det å knulle meg en del av planen, eller bare et uhell?
Et uhell.
Så søtt.
Det er nesten over. Etter sjefen ringer, får vi det vi trenger og drar.
Dette hadde vært enklere hvis hun innså hvem hun jobber for.
Der er den, følelsen av frykt.
Det skjer når man krysser en strek man ikke visste fantes.
Kanskje det er positivt.
Hvis man innser at man går over streken...
...har man fortsatt grenser.
Men når alle de kryssede grensene ligger bak deg, venter bare mørke.
Han lider av søvnløshet, sosial angst. Jeg vet ikke hva mer jeg kan si.
Avhengig av morfin, vært i fengsel, død pappa.
Du gir meg bare billigmerker. Jeg vil ha ekte merkenavn.
Vær så snill å la meg gå. Hva enn du ser etter, så har jeg det ikke.
Jeg vet at dere to hadde et spesielt forhold.
Spesielt? Han hacket meg.
Han truet min forrige kjæreste. Han truet meg.
Jeg sluttet å behandle ham fordi han skremte meg.
Du var ikke redd! Du elsket ham!
Jeg så ansiktsuttrykket ditt. Ikke lyv for meg.
Det går ikke som du tror. Utbruddene dine.
Bare fordi du ble mobbet som barn,
bare fordi folk såret deg helt til du lærte å såre dem med balltre,
betyr ikke det at det går med meg.
Vent litt. Nå må du faen meg vente litt.
Ms. Krista, kaller du meg ei lita hurpe?
Du, Peanuts, hørte du det? Hva kalte hun meg?
Hun kalte deg hurpe.
- Javi? Hørte du henne kalle meg hurpe? - Det var det jeg hørte.
Ser du? Det er derfor du er så god.
Ikke engang dama mi får kalle meg hurpe.
Herregud.
- Hvem er det? - Jason.
Jason? Er det kjæresten din?
Kanskje vi burde slippe ham inn. Kanskje det får deg i snakk.
Er du der, vennen?
Hva sier du, Ms. Krista? Skal vi storkose oss sammen?
Krista?
Jeg stanset blødningen.
Du klarer deg.
Jeg er lei for det.
Jeg tror deg ikke.
Anatoli Bugorski - Tapte anrop (3)
Du sa at de jeg jobber for...
...at de stod bak massakren i El Salado.
Mamma døde der.
Jeg vet det.
Olivia...
...jeg kan stanse dem.
Hei.
Jeg beklager å forstyrre i jula,
men Mr. Kuklachev trenger tillatelse til å overføre pengene.
Du ser ikke forespørselen? Er du sikker?
SSL Øktlogg
Kypros nasjonalbank
Overføringsprotokoll
E-post: - Passord:
Ok, så rart. Han sa det hastet. Kanskje han ombestemte seg.
Jeg hører med ham, så gir jeg beskjed igjen.
Ok, takk.
God jul til deg også.
Jeg skal fjerne alle spor etter deg og sjefen.
Ingenting skal kobles til dere.
Jeg jobber kanskje for monstre...
...men du er et.
Og du er den verste typen, fordi du ikke vet det engang.
Kjæresten din er sur fordi du ikke slapp ham inn.
Ok.
Altså...
Før gutten din kom og gikk, så kalte du meg ei lita hurpe.
Slapp av. Jeg ble ikke sur.
Faktisk er det min skyld, for jeg fortalte ikke hele historien.
Jeg forklarte bare din rolle for deg. At du er mitt balltre.
Men balltreet er ikke slutten av historien. Nei.
Så etter han nærmest ble slått i hjel av den råe lille hurpa...
...så våknet bølla på sykehuset.
Og det var da den lille hurpa kom. Som fortidens ånd.
Bølla ser ham, begynner å gaule. Han var redd.
Han må ha trodd han var der for å drepe ham.
Men vet du hva?
Den lille hurpa gikk bort til senga til bølla...
...og holdt ham i hånda. Jepp. Han holdt ham i hånda...
...slik.
Mykt og forsiktig. Og så lente han seg inn.
Så ser han på bølla si, som snufser og gråter.
Han så på ham og sa:
"Jeg ser deg nå."
Hurpa var den eneste som kom. Han så bølla slik ingen andre kunne.
Og det var alt som skulle til. Og, Ms. Krista,
fra det øyeblikket, så eide han den bølla for livet.
Hvis jeg vil eie Elliot, må jeg ikke bare knekke ham.
Jeg er knyttet til Elliot på et spirituelt plan.
Jeg må angripe ham der jeg selv er. Å knekke en person får deg ikke i mål.
Jeg må knekke ham, så jeg kan bygge ham opp.
Jeg må såre sjelen hans, så jeg kan helbrede ham.
Det er sånn man eier folk.
Det neste du sier må være nøyaktig det jeg vil høre.
Ikke for min skyld, men for din.
Og for kjæresten din, Jason, som bor på 1404 Jay Street.
Du vet hva jeg vil ha. Du må gi meg det.
Hvis du gjør det, har jeg ingen grunn til ikke å slippe deg.
Se meg i øynene.
Stol på meg.
Gå til arkivskapet på kontoret.
Det ligger en mappe i nederste skuffe.
Gå til markøren "september 2015".
Og se etter Elliot.
Hva finner jeg der?
Mr. Robot.
Hva er det?
Det er sånn du kan knekke ham.
KL. 15.25
Hodet verker.
- Jeg trodde du skulle drepe meg? - De ga meg en time.
Hvor lang tid har det gått?
Lås opp mobilen. De vil bare vite hvor Elliot er.
- Jeg kan ikke det. - Jo.
- Hva om det var din familie? - Det er det.
Den natten vi hadde sammen...
Du tenker nok på den som ditt livs verste natt.
Kvelden da alt gikk til helvete...
- Men jeg synes at det var... - Slutt.
...fint.
Det var sist gang jeg hadde det fint.
- Du brukte meg bare. - Du vet at det var mer enn det.
Hør her, hva enn du må gjøre, så forstår jeg det.
Ok? Men bare... Tro iallfall på det.
KL. 15.27
Tiden er ute.
Reis deg.
- Hvor skal vi? - Reis deg.
Kom.
Du fikk overtaket på meg, og det var det.
Hva snakker du om?
Ta den og skynd deg.
- Du vil at jeg skal skyte deg? - Det er eneste måte. Du må.
Jeg skal jo for faen ikke det. Kom, vi stikker.
Hvis vi drar, dreper de familien min.
Forstår du ikke? Mitt liv setter alle jeg elsker i fare.
- Dette tar ikke slutt før jeg dør. - Jeg skal ikke drepe deg.
Jeg ville gjort det selv om jeg kunne.
Jeg har tenkt på det daglig i to måneder.
Jeg klarer det ikke. Vær så snill, Darlene, trekk av.
- Jeg kan ikke. - Trekk av!
- Dom, vær så snill. Nei. - Skyt! Gjør det!
Dominique?
Jøss, dette var ikke forventet.
Jeg må si at jeg er sjokkert. Kjære vene.
Ikke vær redd, jeg skal ikke drepe deg. Du er altfor nyttig.
Men dette kommer til å bli fryktelig vondt... for deg.
Hvor er mobilen?
Vit at jeg ikke har noe imot deg. Instruksen var å finne broren din.
Mobilen min hjelper deg ikke. Jeg slettet alt.
Sletter alle data... - Formaterer...
Alle data slettet.
FREMTIDEN ER LYS
Burde vi ikke snakke om dette?
Vi fikk tilgangen vi trengte til å overføre pengene.
Etter at vi hacker medlemmene i kveld, kan vi stjele alt de har.
- Det var ikke det jeg mente. - Det du mente har ikke noe å si.
- Krista? - Vi må møtes.
Jeg er opptatt. Kan vi snakkes i morgen?
Jeg ble kidnappet av Fernando Vera.
Han ville vite alt jeg visste om deg. Jeg hadde ikke noe valg. Unnskyld.
Han hadde våpen. Han slapp meg.
Jeg dro til politiet, men jeg tør ikke gå hjem.
- Jeg er redd. - Rolig.
- Hvor er du nå? - Jeg vet ikke. I sentrum.
Kan vi treffes i Washington Square Park?
Jeg tror det.
- Sees snart. - Ok.
Aldri om han bare slipper henne.
Jeg vet det.
Nok en gang, av gårde for å leke helt. Men er vi helter lenger?
Du så hva vi gjorde. Vi så ham ødelegge noens liv.
Og ingen av oss gjorde noe.
Regler, moraler, grenser, de brytes bare hvis du er ødelagt.
Endret presset oss, eller avslørte det bare hvem vi er?
Jeg vet ikke lenger. Alt jeg vet er at...
Hei.
Slipp meg!
Vent!
Hjelp! Hei.
Hjelp!
Norske tekster: Lise McKay
Norwegian